Йохан Волфганг Гьоте
Трайност в промяната

Превод от немски: Димитър Стоевски, —

chitanka.info

Ах, за кратко да остане

още тази благодат!

Но повя от запад рано

и започна листопад.

Там под тия сенки морен

лягах в меката трева,

есенният вихър скоро

край ще сложи на това.

Плодове безбройни греят —

своя дял ти откъсни!

Ето, тези вече зреят,

в други още кълн кълни.

Дъжд неспирен ще удави

бързо китната лъка,

ах, не можеш ти да плаваш

пак във същата река!

Що си днес? Дори скалата

ти не беше пречка тук,

днес тъмници и палати

гледаш вече с поглед друг.

Пият ли устата още

от целувките живот?

Дирят ли нозете мощни

в канарите стръмни брод?

Таз ръка не приласкава

кротко ближния в тъга,

тежко бреме преломява

нявга яката снага.

Онова, що с твойто име

те замести на света,

то като вълна незрима

се стреми към вечността.

Тъй началото и края

мълком във едно сплоти

и го гледай ти замаян

как край теб ще прелети.

Музите с нетленни дари

осияха твоя път:

формата в духа ти жарък,

смисъла във твойта гръд.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.